Jag hade alltid vetat att vi var en rätt udda familj. Först var det jag.
För lång. För mager. För orange.
Min mamma var underbar men inte som andra mammor.
Hon var rejäl på ett visst sätt. Lite kantig, upptagen och osentimental.
Hennes stilikon var drottningen.
Pappa... han var mer normal. Han verkade alltid ha tid över.
När han slutat undervisa på universitetet på sin 50:de födelsedag -
- var han ständigt tillgänglig för ett avspänt samtal eller -
- att låta mig vinna i bordtennis.
Och så var det mammas bror, onkel Desmond.
Alltid oklanderligt klädd. Han tillbringade dagarna med att -
- vara onkel Desmond.
Han var den mest charmerande och minst sluge man kunde tänka sig.
Han tänkte på annat men vi kom aldrig på vad.
Och sedan, till sist var det Catherine.
Katie. Kit Kat. Min syster.
I ett hushåll med praktiska jackor och frisyrer, fanns den här -
- vad ska jag kalla henne, naturkraften.
Med sin trolska blick, sin lila tröjor och sina evigt bara fötter -
- var hon då och är fortfarande för mig det underbaraste i världen.
Allt som allt var det en rätt bra uppväxt. Fylld av upprepade rytmer och mönster.
När jag fyllde 21 drack vi fortfarande te på stranden varenda dag.
Kastade macka och åt smörgåsar -
- sommar och vinter, oavsett väder.
Och varje fredagkväll en film -
- oavsett väder.
Och sedan en gång om året den fruktade nyårsfesten.
Du är helt underbar.
Jag heter Katie. Vad är det vi dricker?
Det här är väldigt dyra grejor.
- Skål. - Skål.
Kom igen, det är nästan midnatt. Alla går över till andra rummet.
Jag måste skaffa dig en...
Herregud!
Alla gör små misstag. Det är lugnt. Kom igen.
...sex, fem -
- fyra, tre, två, ett.
Gott nytt år!
Gott nytt år.
Förlåt.
Och så vaknade jag nästa morgon, bakfull, skamsen -
- utan att förstå att det var dagen som skulle förändra mitt liv för evigt.
Vakna, dummer.
Pappa vill prata med dig.
Men hallå, vilken sexig pyjamas.
Åh, Tim, kom in.
Ja -
- slå dig ner.
Det var väldigt formellt.
Ja.
Det här är ett märkligt ögonblick för mig -
- för jag hade samma samtal med min far när jag precis fyllt 21 och efter det -
- var mitt liv aldrig detsamma, så jag är rätt... nervös.
Okej.
När du är klar. Allt verkar väldigt mystiskt.
Ja.
Tim, min käre son -
- faktum är att männen i den här familjen har alltid haft förmågan att -
- det här kommer att låta konstigt.
Var beredd på konstigheter. Var beredd på läskiga saker.
Det finns en familjehemlighet.
Och hemligheten är att männen i den här familjen kan -
- resa i tiden.
Eller rättare sagt, resa tillbaka i tiden. Vi kan inte resa till framtiden.
- Det här är ett så knäppt skämt. - Det är allvarligt talat inte ett skämt.
Så du menar att du och farfar -
- och hans bröder kunde resa bakåt i tiden?
- Absolut. - Och du gör det fortfarande?
Det är inte så dramatiskt som det låter. Det går bara i mitt eget liv.
Jag kan bara resa till platser där jag varit och som jag minns.
Jag kan inte döda Hitler eller sätta på Sköna Helena, tyvärr.
Sluta.
Om det är sant, vilket det inte är.
Men om det var det, vilket det inte är.
- Som det är. - Som det inte är. Hur ska jag...
"Hur" är det som är enkelt.
Man går till ett mörkt ställe, stora skåp är användbara. Toaletter i nödfall.
Sedan spänner du dina nävar så här.
Tänk på tillfället du vill till så hamnar du där.
Efter lite snubbel och stök och bök.
- Oj. - ...det är en lika bra reaktion som nån.
Jag tror jag fastnade för "jävlar", men det var på 70-talet.
- Nej, det här är så uppenbart ett skämt. - Det är inget skämt.
Varför skulle jag ljuga för nån som jag...
- ...tycker rätt bra om? - Okej.
Men när jag kommer tillbaka hit ner efter att ha stått i ett skåp med knutna nävar -
- så har du stora problem.
Vi får väl se, eller hur?
Och du, Tim, försök att göra nåt intressant.
Så stora problem.
Jag menar det. Verkligen.
- Är du okej, Tim? - Ja. Bra, toppen.
Bra, kom igen. Det är nästan midnatt och vi måste skaffa en...
Midnatt.
Tio, nio, åtta, sju -
- sex, fem, fyra -
- tre, två, ett.
Gott nytt år!
- Tack, Tim. - Ingen orsak, Polly.
- Vet mamma? - Nej.
Och -
- fjärilseffekten. Vi verkar inte ha utplånat vår civilisation än.
- Det verkar bli ett komplicerat år. - Det blir ett komplicerat liv.
Vad har du gjort med... det?
För min del är det böcker, böcker, böcker. Jag har läst allt man kan önska sig.
Två gånger. Dickens tre gånger. Vad tänker du på först?
Förutom en lite bättre frisyr...
Ja.
- ...pengar vore en självklarhet. - En blandad välsignelse.
Det förstörde din farfars liv. Han fick varken kärlek eller vänner.
- Jag har aldrig mött en lycklig rik person. - Det vore fint att slippa jobba.
Det leder till katastrof. Se vad som hände onkel Fred.
- Vad hände onkel Fred? - Inte ett jävla dugg. Ett bortkastat liv.
Du måste använda det till sånt som verkligen gör ditt liv som du vill ha det.
- Kom igen, verkligen... tänk igenom det här. - Ja -
- jag antar, att för ögonblicket -
- vore det bra om det kunde hjälpa mig att få en flickvän.
Oj.
Tungt.
Ja.
Grundbulten.
För mig skulle det alltid komma att handla om kärlek.
Och den sommaren klev jag in i stormens öga.
Hon hette Charlotte. Hon var kusin till Kit Kats snygge men stygge pojkvän Jimmy.
Och hon bodde hos oss hela två månader.
- Bara en. - Inte båda två.
Tim...
Kan du smörja in min rygg?
Absolut!
Det var du pigg på!
Åh, nej. Åh, nej.
Nej, nej.
Kom det i mitt hår?
Tim, kan du smörja in mig på ryggen?
Javisst. Ett ögonblick bara.
Okej.
Tack.
Så där...
Åh, skönt.
Det är min specialitet.
Det var en sommar med solkräm och tortyr.
Jag bjöd in min töntige vän Jay på tennis i tron att jag skulle se bättre ut.
Jag hade fel!
Vad gör du?
- Charlotte fick båda att se ut som idioter. - Otur, Tim.
Hur ska man kunna koncentrera sig på spelet?
Hur är det meningen att man ska leva med sånt här omkring sig?
Det blev aldrig bättre tills det plötsligt -
- nästan var för sent.
Charlotte, det är vår sista lunch.
Nej!
Och det har varit riktigt, riktigt underbart att ha dig här hela sommaren.
- Det har det. - Tack.
- Det har det verkligen. - Eller hur, Desmond?
- Ursäkta? - Det var underbart att ha Charlotte här.
Vem är Charlotte?
Men, kära du. Charlotte sitter bredvid dig.
Ja, givetvis. Givetvis. Charlotte.
Underbart att träffa dig.
Har du tyckt om att ha Charlotte här hela sommaren, Tim?
Ja.
Det var augusti.
- Jag har introducerat honom i det mesta. - Det har du. Du var mer sofistikerad.
På ett försiktigt sätt, vill jag gärna tro.
Kom in.
- Charlotte. - Ja!
Eftersom det här är din sista kväll, får jag fråga dig en sak?
Ja. Fråga på.
Åh, nej, vänta.
Det handlar inte om... kärlek, eller?
Kärlek? Vadå?
Kit Kat varnade mig, om du skulle nämna nåt sånt måste jag vara -
- vara väldigt bestämd och säga att du måste behandla mig som en syster -
- och inte vara dum.
Eller har jag gjort bort mig totalt -
- och du ska be mig om några tennis-tips?
- Nej, det var det där med kärlek. - Okej.
Det var väldigt sött av dig.
Det är synd att du sparade det till sista kvällen.
Du skulle ha smugit i korridoren medan vi fortfarande hade tid.
"Sista kvällen" var ingen bra idé?
Väldigt dålig idé. Det känns som en lätt förolämpande efterklokhet.
"Sista kvällen" skulle aldrig fungera.
Okej. Bra. Jag fattar.
Kom in.
- Tim. - Charlotte.
- Hej. - Sätt dig.
Jag vet att du kanske misstänkt det här -
- men den senaste månaden har jag blivit totalt förälskad i dig.
Givetvis måste det här ske -
- för du är en gudinna med det där ansiktet -
- och det där håret -
- men även om du inte hade ett vackert ansikte -
- och även om du inte hade något hår på grund av nån bisarr medicinsk orsak -
- skulle jag ändå avguda dig -
- och jag -
- jag undrar om du av en händelse... kanske delar de känslorna.
Oj.
Så här gör vi.
Ska vi se hur sommaren går och så frågar du mig igen sista kvällen?
- Din sista kväll? - Ja.
Fråga mig igen sista kvällen. Så ser vi vad som händer då, ska vi det?
Det blir spännande.
Ja.
Det är en perfekt plan. Det är helt perfekt. Sista kvällen.
Sista kvällen.
Tack så mycket.
Natti-natti, Timmy.
Den första stora lärdomen, inga tidsresor i världen kan få nån att älska dig.
Hej då!
Så mitt livs kärlek körde precis iväg.
Och nästa dag var det min tur att åka.
Varsågod. Slösa inte bort allt på en gång.
Tack.
Ring inte för ofta, din mamma gillar inte att bli störd.
Okej. Tack.
Jag tog tåget till London för att söka framtiden... och en flickvän.
Jag bodde i St Johns Wood, nära Abbey Road -
- hos en kompis till min pappa, han hette Harry.
Det är alltid bra att känna nån när man är ny i stan.
Vad fan vill du?
- Jag är James son. - Vem?
- James Lake. - Vad är det med honom?
Han sa att du hade ett rum.
Gå in dit och vänta.
Tyst. Jag menar det, inte ett ljud.
Annars dödar jag dig.
Jag fick faktiskt den första bra idén jag haft på tio år, när du ringde på dörren.
Men nu är den borta.
Din lilla skit.
Hur mår din pappa?
Skum typ, har jag alltid tyckt. Det är nåt skumt med honom.
- Jaså? - Ja, jag har aldrig riktigt gillat honom.
Ser din mamma fortfarande ut som Andy Warhol?
Va?
Det där är förresten min fru.
- Åh, trevligt. - Du skulle inte gilla henne i början.
Sarkastiska kossa.
Men till slut skulle du inse att -
- hon är den bästa människan i världen.
Det är givetvis därför hon lämnade mig.
Varsågod.
Försök att inte föra för mycket oväsen, speciellt när du har sex.
- Det är ingen risk för det. - Åh, herregud, två förlorare i ett hus.
Det där är min dotter.
Ligg med henne om du vill. Alla andra gör ju det.
Det var inget lovande upplägg för romantik.
Och jobbet var inte till nån större hjälp.
Juridikens värld tycktes vara helt fylld av män.
Hej. Jag heter Rory. Trevligt att träffas. Verkligen spännande.
Vem vet, vi kanske blir, du vet, kompisar och så vidare.
- Vem fan är du? - Tim Lake.
Jag hoppas du är bättre än den där clownen.
- Skynda dig, Roger. - Jag heter Rory, faktiskt.
Jag har varit här ett och ett halvt år. - Nu var jag snäll. Det är faktiskt två år.
Sex ensamma månader passerade och det var fortfarande bara jag och Harry.
Jag, upptagen av juridik hela dagarna och nätterna.
Och han finputsade sin nya pjäs.
Oavsett hur många flickor det fanns i världen -
- verkade jag alltid hamna med Rory.
Hej.
Tills jag helt oväntat -
- en oförutsägbar kväll ute med den tvivelaktige Jay drabbades av ett mirakel.
...servitörerna är...
- ...vänta nu, de är blinda. - Skämtar du med mig?
Jag skämtar inte. Som fladdermöss. Som fladdermöss!
Trevligt att ha er här, mina herrar. Hoppas ni får en fin upplevelse.
Carlo visar er till ert bord.
Jättebra. Visa vägen, maestro.
Kan ni lägga er högra hand på min axel? Och er vän tar tag i er axel.
Se upp för trappan och var försiktiga för -
- det är helt mörkt.
Okej, mina herrar, om det går bra kan jag sätta er bredvid de här två unga damerna.
Det låter helt perfekt!
- Herregud, du låter väldigt käck. - Det är jag. Och väldigt stilig.
Åh, det är nån där.
- Hej. - Hej. Jag heter Mary.
Jag heter Tim. Mary heter faktiskt min mor.
- Passar det henne? - På sätt och vis.
Men hon är... kraftigt byggd, så Bernard kunde ha passat bättre.
Okej.
- Nåt rörde precis vid min armbåge. - Okej, det var inte jag.
Det gör det värre. Om det inte var du, vem var det då?
Det var inte jag för jag rör vid nåt annat.
Ja, och du slutar med det genast, tack.
Så, tjejer, ärligt nu, vem är snyggast?
- Det är jag. - Ja. Det är hon.
Utmärkt!
- Jag ser faktiskt ut som Kate Moss. - Verkligen?
Nej. Jag ser ur som en ekorre.
- Gillar du Kate Moss? - Jag fullständigt älskar henne.
Jag funderade på att ha en av hennes klänningar i kväll. Du?
Nej, hennes kläder ser hemska ut på mig.
Det är din födelsedag nästa vecka.
Din vän Jay är rätt framfusig.
Jag hatar honom egentligen.
- Hurdan är Joanna? - Hon är egentligen prostituerad.
Jag tror det är jordgubbsmousse. Vill du ha?
- Okej. Jag smakar lite. - Var är din mun?
Den är...
- Den är här. - Okej. Där?
- Herregud, vad var det? - Det där är mitt öga.
Jag tycker det finns mycket... Jag har rätt mycket jordgubbsmousse i ögat nu!
- Jag ber verkligen om ursäkt. - Nej. Tack. Det var en ny sensation för mig.
Så vi kanske kan ses utanför eller...?
Ja, jättebra.
Bra. Läskigt.
Ja, det är lite läskigt.
Herregud, hon gillar mig. Hur går det för dig?
Jag vet inte, men hon lät fantastiskt bra.
- Joanna? - Jay.
Herregud, du är en snygging.
Vad tycker du om att gå vidare. Jag kan dumpa honom.
Vi måste rusa men hjälp mig hitta en taxi så kan du få mitt nummer.
Eller inte. Jag har inte bestämt mig än. - Det har jag. Det kommer inte att ske.
- Hej. - Hej.
- Var är... - Hon och Jay skulle bara -
- hon tog med honom till... jag vet inte.
Jaha.
Jag antar att jag borde...
Vore det helt fel av mig att be om ditt nummer?
Nej.
Om jag nån gång skulle behöva ringa dig om...
Nåt?
Okej.
Kan du...?
- Det är Mary. - Mary.
Okej.
Jag tyckte telefonen var gammal och ful men nu är den min mest värdefulla ägodel.
Gillar du verkligen mig?
Trots... klänningen?
Jag älskar din klänning.
Och mitt hår? Det är inte för... brunt?
Jag älskar brunt.
- Min lugg-frisyr är ny. - Luggen är perfekt. Luggen är det bästa.
Mary!
Vi måste åka! Jag hittade en taxi och hans skumma kompis är på väg att våldta mig.
Okej, jag kommer.
Två sekunder.
Jag hoppas få träffa dig igen.
Det får du.
Okej. Bra.
God natt.
Vad har hänt?
Vad har du gjort, stackare?
Åh, ingenting. Det är bara ett köttsår.
- Här. - Tack.
Du kanske minns att min pjäs hade premiär i kväll.
- Herregud, ja. Hur gick det? - Bra. Det gick bra.
Det märktes i rummet att ett mästerverk förlöstes.
- Verkligen? - Verkligen.
Tills, och det är vid en avgörande punkt, anser jag.
Tills huvudrollsinnehavaren får historiens mest gigantiska tunghäfta nånsin.
- Nej, nej, nej. - Jo, jo, jo.
Han glömde inte bara sina repliker. Han glömde dem till den grad -
- ingen skådespelare nånsin har glömt sina repliker i dramatikens historia.
I recensionerna står det inte "Stort mästerverk avtäckt."
Det kommer att stå "Stor skådespelare får Alzheimers."
- Det är en katastrof. - Det är en underdrift.
Det är teaterpremiärernas Titanic... men utan överlevande.
Inga kvinnor, inga barn...
Inte ens Kate Winslet.
Alla är döda.
- Okej. Jag ska se vad jag kan göra. - Vad betyder det?
Vad ska du göra? Ringa upp varenda kritiker i London och erbjuda en avsugning -
- om de bortser från det faktum att vi satt i total tystnad en halvtimme -
- och väntade på att en idiot skulle minnas en enda replik.
Inte riktigt det.
Hallå.
Hallå, Sir Tom. Jag är en vän till Harry. Hur går det med replikerna?
Ursäkta, vad menar du med "replikerna"?
Det är bara det att, du vet, i domstolsscenen, en del av replikerna där är rätt omfattande.
Det kanske vore bra med, du vet -
- att ta en sista titt på texten innan du går in. En liten uppfräschare.
Stick härifrån för helvete.
Din förslöade dåre. Försvinn! Din dumma rödtopp. Sätt fart!
Vilken nedlåtande jäkla...
Och nu försvaret.
Jag har levat... många mödosamma år...
- Det är lysande. - ...men aldrig -
- under denna långa radda av bortkastade tillfällen -
- har jag någonsin sett ett så skändligt justitiemord.
Har åklagaren något att tillägga?
Förlåt, ursäkta mig. Förlåt.
Har åklagaren något att tillägga?
Mina herrar...
Mina herrar -
- jag ser på dagens rättegång med djupaste allvar.
Detta oaktat -
- låt oss klargöra en -
- enkel och iögonenfallande sak -
- det gäller livet -
- för en skyldig man!
En av skådespelarna hade faktiskt somnat...
Här är den lille skiten som gick mitt i föreställningen.-Du missade bästa scenen.
Förlåt.
Vad tyckte du om scenografin?
- Jag tyckte den var otrolig. - Gjorde du? Inte jag. Den var för brun.
Mary!
Åh, nej.
Hon har försvunnit.
Två flickor var här tidigare. En av dem var sötast i världen.
Den andra såg ut som en trevlig prostituerad. Fick du deras namn?
Ja. De gick för ett tag sedan. Låt mig se.
Nej, de hade inte bokat och de tycks ha betalat kontant.
- Jag är ledsen, sir. - Det är okej. Det går bra, det är strålande.
Det är bara slutet på mitt liv. Tack så mycket.
Ryck upp dig, kompis.
Uppenbarligen bor du hos Englands störste levande dramatiker.
Jag brukar inte läsa dem men jag kunde inte motstå den här.
Harry Chapman är skyldig-till genialitet.
- Jag måste gå ut. Genast. - Varför?
Hon älskar Kate Moss.
- Tack för att du håller mig sällskap, Kittle. - Jag hade inget bättre för mig.
- Hur är det med Jimmy? - Han dumpade mig.
- Jobbet? - De sparkade mig.
Idioter.
- Kaffe? - Gärna.
Jag såg nyss katten i den här bilden. Ser du katten?
Jag ser katten. Den är mycket bra.
Herregud.
- Herregud! - Vad?
Det är hon.
Det är hon!
Fånga henne.
Förlåt.
- Hej. - Hej.
Hur är det med dig?
Jag... jag mår bra.
Det är så kul att träffa dig.
Vi har aldrig träffats förut.
Åh, nej, fan också.
- Nej, givetvis har vi inte det. - Nej.
Förlåt, men jag tror att du tar mig för nån annan.
Nej, nej, nej.
Du heter Mary.
Det är helt klart konstigt.
Hur vet du det?
Tja, du ser ut som en Mary.
- På vilket sätt? - Min mamma heter Mary.
Ser jag ut som din mor?
Nej. Du är mycket sötare.
- Det är en snygg lugg förresten. - Den är ny och...
- ...för kort... - Nej.
Nåväl, tack och -
- det var trevligt att träffa dig.
Jag borde nog gå för min vän väntar på mig och -
- du är en total främling.
- Total främling. - Ja, det är helt galet.
- Ja, typ. - Okej.
- Hej då, Mary. - Hej då.
- Hur gick det? - Väldigt dåligt.
- Verkligen väldigt dåligt. - Försök igen.
- Du klarar det. - Andra tagningen.
Hon är alltid... hon ser alltid annorlunda ut.
Förlåt.-Det är jag igen.
- Hej. - Förlåt.
Joanna, det här är...
- Tim. - Hej. Trevligt att träffas.
Tim är en fullständig främling vars mor heter Mary.
Jag hade en märklig upplevelse med Mary, jag trodde hon var nån annan. Det var fel.
Men jag undrar bara om jag skulle kunna... gå runt med er -
- ett tag, för min syster Kit Kat ska precis gå...
Ja.
- Hej då. - ...och...
Och då -
- blir jag ju rätt ensam.
Ja. Jag tror nog att vi ska säga nej.
Nja. Men å andra sidan, han har ett trevligt leende -
- och ett rätt lustigt hår.
Ja.
Okej.
Men du måste lova att du inte är något av följande...
- ...e En galning. - Ja.
Nej.
Två: En lugg-fetischist.
Jag är bara Kate Moss främste manlige fan.
- Herregud. - Verkligen?
Herregud, ja.
Håller du med om att hennes magi ligger i hennes historia?
Och om man jämför det anspråkslösa -
- i hennes tidiga bilder med det här, så ser man -
- att trots att det är senaste modet är hon fortfarande en vanlig fräck tjej på stranden?
Jag kunde inte ha sagt det bättre själv. Precis så är det. Jag håller verkligen med.
- Mjölk? - Ja.
- Socker? - Nej.
- Pojkvän? - Ja!
Nej. Nej, du har ingen pojkvän.
Ser jag inte ut att ha nån pojkvän?
- Ser jag ut att aldrig få nån pojkvän? - Nej. Det var det mest oförskämda jag hört.
Jag menade inte så. Jag förväntade mig bara inte...
Är det en rätt ny pojkvän?
Ja.
Där är han. Rupert.
- Åh, ja. - Rupert?!
Hej på er.
Förlåt att jag är sen, jag var med pappa.
Hej, Rupee.
Rupee?!
Ja, det här är Tim och -
- vi känner honom inte alls.
Jag funderade på om vi skulle se en film efter det här.
- Köpa lite popcorn dela en Cola, gosa. - Okej.
Okej.
När träffades ni två? Exakt?
För en vecka sedan, faktiskt.
Det har varit lite tumultartat, eller hur, min lilla vovsing.
Jag måste lära dig vad du får säga tillsammans med folk.
- Inte "vovsingen"? - Nej.
Nej. Definitivt inte.
Kom igen nu. Fler detaljer om det underbara första mötet.
Okej.
Det var den...-Joanna?
- 17:e juni. - Och Jo hade en liten fest.
Ett rent helvete som Rupert, tack gode Gud, räddade mig från.
- Och var hölls den här hemska festen? - I min bordellaktiga lägenhet.
- Som ligger var? Det är frågan. - Vad är du, en detektiv?
Nej, förlåt, jag har bara en väldigt visuell fantasi. Jag gillar att föreställa mig saker.
26 Courtfield Gardens, SW5. Ungefär 20.30.
Klädkod: slampig. Duger det?
Absolut, ja.-Men jag undrar ändå när du kom dit Rupert. Tidigt, sent.
På utsatt tid, tror jag. Äkta kärlek drog mig dit.
Herregud.
Jag känner mig lite sjuk nu. Det är nog de här muffinsen. Lita aldrig på blåbär.
Jag är strax tillbaka.
Ni två är ett så underbart par.
- Lite knäpp. - Åh, han är söt.
- Jag gillar honom. - Ja, jag också.
Åh, hallå där. Känner jag dig?
Nej, nej, nej. Jag är en av Marys vänner.
Har hon en annan vän? Jösses, du förvånar mig. Men hurra för det.
Åh, varmkorv?
- Det tog timmar. Jag gjorde dem själv. - Tack.
Avskyvärt. Alldeles för lite kokt.
Vi ses senare.
Vi kan väl gå till övervåningen, det är lugnare där.
- Hej. - Hej.
Jag heter Tim.
Mary.
Det är min mammas namn. Vi fördjupar oss inte i det.
Det är lite framfusigt men -
- din min säger mig att du tycker att den här festen är rena helvetet.
Så jag undrar om du skulle vilja följa med mig och äta en bit i stället?
Nu på en gång.
- Förlåt? - Jag skulle ha tänkt igenom det här bättre.
Vi pratar om Kate Moss.
Jag... älskar Kate Moss.
Jag tycker att det viktigaste med henne är hennes historia.
I det anspråkslösa i hennes tidiga bilder jämfört med de senaste modebilderna -
- ser man att bakom det finns det kvar samma -
- vanliga fräcka nakna tjej på stranden.
Jag håller fullständigt med dig.
Om vi går nu kan vi ta flera förrätter.
Jag älskar dina ögon.
Och jag älskar resten av ditt ansikte också.
- Mer än en förrätt? - Tio fantastiska förrätter.
- Efter dig. - Tack.
Tio minuter är länge nog för en fest.
Åh, ja.
Speciellt den.
God afton.
Herregud! Vilken idiot.
Ja.
Så, vad sysslar du med?
Jag är läsare hos ett förlag.
Nej! Försörjer du dig på att läsa?
Ja, så är det. Jag läser.
Det är så fantastiskt.
Det är som om nån frågade: "Vad jobbar du med?" "Tja, jag andas."
"Jag är en andare. Jag får betalt för att andas."
Hur fick du det jobbet?
Okej, du som är så smart, vad sysslar du med?
Jag är advokat.
Typ.
Det är sexigt.
- Är det? - Jag menar jag tycker det.
I kostym, i en domstol, räddar folks liv. Det är rätt sexigt.
Det är inte lika sexigt som att läsa.
Sitta där på kontoret, i en liten stol... och läsa.
Okej, sluta.
Vänta lite, min bäste herre, det är en hel del böcker som skickas till min förläggare.
- Så det är ett enormt ansvar. - Det kan jag tro att det är.
Men när du läser vanligt -
- blir det förstört av jobbet? Som för prostituerade?
När de slutar prostituera sig kan de inte njuta av sex längre.
- Oroar du dig alltid för det? - Nej, ibland oroar jag mig för det.
Bra, för nån som alltid oroade sig för det skulle vara lite bekymmersamt.
Känns det som arbete är du läser en tidning?
Har du intervjuat många prostituerade?
När du läser en meny, tänker du då: "Jag läser den inte om jag inte får betalt."
Hur många prostituerade behöver du prata med innan det här problemet är löst?
Tänker du åka till Östeuropa och Thailand?
Vill du följa mig till min bil?
- Ja. Varför inte? - Okej.
Det låter som en bra idé.
- Hur är det med dig? - Ja, jag har tre äldre bröder.
- Herregud. - Ja.
Var är de?
Bakom dig.
Var det svårt att hitta parkering?
- Ursäkta? - Det är så långt till din bil.
Min bil är faktiskt parkerad utanför där jag bor. Jag fick lift till festen.
Okej.
Det är bra. Det är perfekt.
Okej.
Nu är vi framme.
- Herregud. - Ja.
Bil, hus. Hus, bil.
Alla bitar faller på plats.
Det är helt logiskt.
Herregud.
Nycklar!
Jag tänker gå in i sovrummet och sätta på mig min nya pyjamas.
Okej.
Och sedan om en minut kan du komma in och ta av den.
Om du vill.
En minut.
Hej.
Herregud. Åh, är du...
- Gick det bra? - Ja.
- Förlåt. - Det är okej.
Åh, den öppnas fram.
- Vad sa du? - Den öppnas där framme.
Javisst, givetvis.
- Tack. - Visst.
Åh, bra jobbat.
Det blir säkert bättre nästa gång.
Jag tyckte det var rätt underbart.
Javisst, det var verkligen underbart.
Kan du vänta ett ögonblick?
Okej.
Hej.
Farligt.
Åh. Du vet verkligen hur behåar fungerar.
Jag vill gärna tro det.
Bra jobbat. Somliga gör bort sig totalt första gången.
Amatörer.
Kan du vänta ett ögonblick?
Visst.
Jag kunde inte vänta.
Åh.
Herregud.
Den bästa kvällen i mitt liv.
Nu misstänker jag att jag kommer att sova bättre än jag nånsin gjort i mitt liv.
Så en gång räcker för min perfekte kille?
Jag är inte säker på att det är helt rättvist.
- Vi är sena. - Nej, det är vi inte.
Det går bra. Det är bara... Herregud.
Vi går tillbaka hem.
Okej. Jag har dåliga nyheter.
- Ska du dö? - Nej, inte så dåliga.
- Ska jag dö? - Nej.
Mina föräldrar är i stan. De är på besök här och de kommer över.
Herregud. Föräldrar? Amerikanska föräldrar?
- När? - Nu.
De sa det, men jag sa inget till dig för de brukar ställa in, men nu gjorde de inte det.
- Nu på en gång? - Ja, nu. Så sätt på dig byxor.
Åh. Herregud. Okej, okej.
- Förlåt, förlåt. - Vet de att jag existerar?
Ja. Jag har nämnt nåt som påminner om dig men inte särskilt utförligt.
De är rätt konservativa så kanske inte de byxorna.
Okej. Ja.
Herregud. Okej.
Kan du uppehålla dem. Uppehåll dem.
Kom upp.
- Vad? - Förlåt, de gillar inte att vänta.
- Okej. Bor jag här? - Definitivt inte.
- Har vi sex? - Ja. Men inte oralt.
- Jag tänkte inte nämna oralsex. - Bra, gör inte det.
Hur skulle det komma upp? Hjälp mig med det här.
Jag vet inte. Om det kommer upp förneka det totalt.
Vem kommer att ta upp det? Din pappa?
"Tim, har du haft cunnilingus med min dotter nyligen?"
- Man vet aldrig. - Okej.
- Okej. Beredd? - Ja.
- De är där. - De är här, ja.
- Bakom dig. - Okej.
- Pappa! - Hallå, älskling.
- Hej, mamma. Hej. - Hej, raring.
Åh, det här är Tim.
Hallå, sir.-Ma'am.
Ska vi komma tillbaka när du inte har sällskap eller...
Nja, det skulle bli rätt svårt för Tim bor faktiskt här.
Verkligen? Hos dig?
Ja, men inget oralsex, det lovar jag.
Ursäkta?
Ursäkta mig.
Så, Tim... berätta var du kommer ifrån, vilken del av landet?
Han är från Cornwall. Ja, det är verkligen vackert.
Det är den lilla delen i slutet, som liknar en sko.
Och du är advokat?
Det stämmer. Och han förlorar aldrig.
När han verkar förlora plockar han fram nåt överraskande och så vinner han igen.
Svarar du nånsin själv på frågor du får?
Ja, det gör han. Vanligtvis gör han det -
- men idag står jag för pratandet för jag är riktigt nervös -
- och jag typ älskar honom och jag vill... Jag vill att ni också gör det.
Raring.
Förlåt.-Tim. Nu är det din tur.
Kör igång.
- Jag tror... - Får jag säga en sak?
Tack gode Gud att det är över.
Jag har två biljetter till National Theatre i morgon. Vill du gå med?
Åh, nej, verkligen inte. Jag ska sova hela dagen.
Ett teaterbesök behöver inte hindra det.
Många av mina bästa tupplurar har jag haft på Royal Shakespeare Company.
Nej, du får ta med nån annan.
Jag gillar verkligen säng och jag avskyr verkligen teater.
Det stämmer.
Men vad är det för stackare som är tillgänglig en lördagskväll -
- utan förvarning.
Bravo.
- Herregud. Det är Charlotte. - Vem?
- Min första kärlek. - Var?
Där under utgångsskylten.
- Den äldre kvinnan? - Nej, inte den äldre. Den slående blonda.
- Hon med mörkt hår? - Blont. Blond betyder blont hår, eller hur?
Okej, du stannar där. Stanna!
Charlotte.
Herregud. Tim.
Åh, så fantastiskt att träffa dig.
Oj. Jag...
Det här är min flickvän Tina.
Nej. Åh -
- så bra. Hej, Tina.
Varför är det bra?
Det finns ögonblick i livet som ger en ärr för livet.
När Charlotte nobbade mig var ett sånt ögonblick men -
- nu när jag vet att hon har en "flickvän", det är en stor börda som jag blivit av med.
Jag kan vara en trygg heterosexuell igen.
Inte den sortens flickvän.
Vadå?
Tror du att jag är gay?
Nej.
Givetvis inte. Nej. Det är kvinnlig vän.
Ja. Nej. Oj.
Ja, vän som är en kvinna, vilket du så uppenbart är.
Jag ska bara hämta min pojkvän, som är en man...
Herregud. Tim.
Så underbart att träffa dig. Se på dig. Oj.
- Det här är min flickvän Tina. - Åh.
Hej, Tina.-Men du borde vara lite försiktig med det där.
Det finns fortfarande en massa gammalmodiga -
- typer som mig, som tolkar "flickvän" som gay.
Så om du säger att Tina är din flickvän tror folk att ni är gay.
Jag är gay.
Är du?
Är det ett problem för dig?
Nej då. Jag älskar sånt.
Jag ska bara...
Oj.
Jag såg precis tjejen som krossade mitt hjärta för tre somrar sedan.
- Vi går och säger hej. - Nej. Väck inte den björn som sover. Kom.
Mitt livs bästa kväll. Jag älskar området. Det är så livligt och alla färgstarka bilder.
Tim.
- Charlotte! - Så underbart att träffa dig.
Vilken överraskning.
Det här är min flickvän, Tina.
- Hon är gay. - Håll tyst.
- Hej, Tina. - Se på dig!
Det skulle aldrig falla mig in att du existerar nån annanstans än i Cornwall.
Vi ska gå och äta men det skulle vara kul att ses nån gång.
- Det skulle jag gärna göra. - Hälsa lilla Kit Kat. Hur är det med henne?
Hon mår bra. Hon tycker inte att London är helt lätt...
- Jimmy säger att han träffar henne ibland. - Jaså? Sedan när?
Du visste att det var nåt mellan dem.
Förlåt, du är...?
- Bra, tack. - Hon menar ditt namn.
- Roger. - Nej, det är det inte.
Nej, det är det inte. Det är Rory.
Trevligt att träffa dig, Rory.
Förlåt, vi borde gå.
- Det var verkligen kul att träffa dig. Vi ses. - Dig också.
Hej då.
Herregud, hon är vacker.
Hon är så vacker att om man skulle ha sex med henne skulle man dö.
Man skulle öppna hennes blus se hennes bröst och då skulle ens ögon explodera.
Man skulle ha blind-sex och sedan dö.
Du märkte att hon inte gav mig sitt nummer.
Jag sa åt Tina att äta på egen hand. Är du hungrig?
- Ja. Givetvis. - Jättebra.
Hej då, Roger.
Åh, ja, utmärkt.
Tack igen för pjäsen. Vilken succé.
Du vet -
- jag börjar tycka att vi slösade bort den där sommaren.
Om vi kunde resa tillbaka i tiden -
- skulle jag kanske inte ha sagt nej.
Jag...
Jag bor alldeles runt hörnet.
Kan du följa mig hem?
Ja.
- Ja? - Ja, givetvis, ja.
Ja... här är det.
Det är mycket trevligare -
- där inne.
Det är det säkert.
- Så...? - Så -
- så -
- underbart -
- att träffa dig, Charlotte.
Vilken kväll. Jättekul, men jag måste -
- tillbaka -
- för det är nåt väldigt viktigt jag måste göra. Nu genast.
Vakna.
- Vakna. - Va?
Mary.
Skulle du vilja... gifta dig med mig?
Var inte så självisk, jag sover. Det är inte snällt.
Okej.
Det gick ju riktigt bra.
Vakna.
Va?
Vakna. Kom och prata med mig.
Varför?
Jag har en viktig fråga till dig.
Kan det inte vänta till i morgon?
Nej, faktiskt inte.
Men jag ligger så skönt.
Jag hade en underbar dröm.
Vad är det?
Varför är musiken på?
Det har att göra med vad jag vill fråga dig om.
Vänta lite.
Romantisk musik.
En kille med en viktig fråga.
Står du på knä?
På knä.
Blev du så uttråkad av pjäsen att du bestämde dig för att fria till mig efteråt.
Nåt i den stilen.
Ja. Just precis det.
Jo, faktiskt...
Vill du gifta dig med mig?
Några idéer vad du ska svara?
"Ja/nej?" "Försvinn ur mitt liv, nolla". Allt är möjligt.
Jag tror jag satsar på -
- "Ja".
Tack för att du frågade.
Och tack för att du inte gjorde ett sånt där melodramatiskt frieri -
- med en massa människor runt omkring.
Jag hatar andra människor.
Jag också.
Jag ska bara stänga av radion.
Okej. Bra idé.
Tack ska ni ha. Jag är ledsen, hon är lite trött.
...vi uppskattade det verkligen. Kan ni gå nu?
Oj!
Det är så vackert.
Jag tror inte att vi får bo i samma rum, dock.
Verkligen?
Om de erbjuder te så säg nej.
- Hallå. - Mamma, det här är Mary.
- Mary! - Hej.
- Herregud, du är vacker. - Åh, nej, det är bara -
- en massa mascara och läppstift.
Låt mig se.
Åh, ja. Bra.
Det är inte bra för en flicka att vara för vacker.
Det hindrar henne från att utveckla sin känsla för humor och personligheten.
Te?
- Jag skulle älska en kopp te. - Där försvann hela den dagen.
Hon är en väldigt speciell gäst. En kopp utan sprickor.
- Kasta macka. - De har gjort så sedan han var så här lång...
Och vad har du för fel? Jag menar, små svagheter.
Åh -
- jag...
Jag är väldigt osäker.
Härligt.
Okej. Jag har väldigt dåligt humör ibland.
Viktigt. Hur ska man annars få en kille att göra det man vill?
Åh, och givetvis är jag väldigt...
- ...svag för din son. - Det är jag med.
Men det är bäst att inte säga nåt. Vi vill ju inte att han blir allt för kaxig.
Jag är så bra utan boll.
- Vad tycker du om henne? - Jag gillar henne redan mer än dig.
Åh, titta, jag hade glömt den här. Jimmy Fontana, "Il Mondo".
Den bästa skivan nånsin av en italienare som ser ut att ha en död grävling på huvudet.
- Och du har skivalbumet? - Ja!
Kolla in de där glasögonen!
Kom igen, fortsätt spela. Just det.
Vilken speciell match det är. För första gången ska en far och en son -
- spela mot varandra i världsmästerskapen och ingen av dem är kines.
Storartat spel av gamle världsmästaren -
- och hans son, den förste öppet rödhårige spelaren.
Man ser att grabben börjar knäckas. Det syns tårar i hans ögon.
- Det gör det inte! - Snart gör det.
Hej.
Hej! Jag visste inte att du var här.
Jo. Jag bara åkte ner hit ett tag.
Okej.
Hur är det med jobbet?
Åh. Hur länge har du varit här?
Några veckor.
Så livet i London...
Fruktansvärt.
Okej.
Är Mary här?
Ja.
- Var? - Där nere.
Ta det försiktigt.
Var försiktig!
Ja, trevligt att träffa dig också. Jag försöker göra ett gott intryck...
Du gör ett gott intryck.
Jaha, förlåt.
Jag har ett viktigt tillkännagivande.
Spännande.
Vi har beslutat oss, efter lite eftertanke, att gifta oss.
Det är underbara nyheter.
Vem ska du gifta dig med?
Med Mary. Där borta.
Herregud, tack för det.
Det skulle vara pinsamt om det var nån annan. Tänk er.
Vi är så glada.
Åh, nej, förlåt.
Jo, förresten, bröllopet blir rätt snart -
- för vi ska ha en bebis också.
- Är du gravid? - Ja.
Vem är pappan?
Tim, hoppas jag.
Tack gode Gud för det.
Tämligen pinsamt om det skulle vara nån annan.
Vi måste bestämma oss i kväll.
- Vadå? - Allt.
Det enda du bestämt om vårt bröllop är att jag ska gå fram till altaret -
- till ljudet av nån italiensk knäppgök som sjunger en låt som heter "Il Mondo".
- En utmärkt låt. - Som jag definitivt har sagt "nej" till.
Så här gör vi.
Jag tar av ett klädesplagg för varje beslut du tar.
Okej. Jag hör vad du säger, unga kvinna.
Okej...
Var vill du gifta dig?
Hemma. Jag skulle avsky att göra det nån annanstans.
Okej.
- Herregud. - Bra.
- Vem ska vara präst? - Den lokale tjommen med gula tänder.
Okej.
Det var ett ja för Hagrid.
- Best man? - Fasen.
- Best man. Nu. - Det är svårt. Inget alternativ är bra.
De man inte väljer blir sura och man hatar den man tar.
Han håller ett dåligt tal.
- Vill du se de här tuttarna eller inte? - Ja, det vill jag.
- Jay. - Det är ditt val.
- Han är min bäste vän men en idiot. - Han kommer att röra till allting.
- Rory. - Är du säker?
- Nej, Harry. - Harry blir det. Nu gör vi det.
- Rory. Förlåt. - Va? Du luras.
Okej, bra.
Bröllopsresa?
Bed and breakfast i Skottland.
Jag tar inte av trosorna för Skottland.
Men det är allt vi har råd med. Ta av trosorna.
- Det gör jag inte. - Ta av dig trosorna!
- Jag vill ha två veckor på Bali! - Ta av dig trosorna!
- Tänker du ta ledigt? - Nej.
Åh, nej!
Åh, så underbart.
Är det du?
Det var inte jag.
Det är för dig.
- Åh, nej, jag har fastnat! - Jag fixar det. Jag fixar det!
Hjälp mig!
Ja!
Följ efter mig!
Jösses!
Herregud!
Varsågod.
Kom igen!
Den här vägen.
Herregud!
Hallå -
- jag heter Rory.
När Tim bad mig vara hans best man blev jag skräckslagen.
Så jag tänkte att det var bäst att skaffa en bok om att hålla tal. Och här är den.
Och där står det, tänk på riktigt roliga anekdoter.
Och det finns en helfestlig historia, från jobbet faktiskt.
Det var ett rätt komplicerat fall med problem som rör -
- delad amortering när man äger fastigheter efter skilsmässa och -
- låt mig förklara sammanhanget. Den åtalade...
När Tim bad mig hålla hans best man-tal var min första reaktion -
- "Hur mycket ska du betala, din lilla skit? Jag skriver ju inte gratis."
Det här var tjejerna som var tillgängliga för honom då.
Hej, tjejer. Och så här långt kom han med var och en av dem.
Låt mig förklara koderna, 5: Avsugning.
8: Fullständigt penetrerande -
- och så en skål -
- till mannen med den värsta frisyren men den bästa bruden i rummet.
- Mina damer och herrar, Tim och Mary. - Tim och Mary!
Det är vi.
Jag önskar att jag hade sagt: "Jag älskar dig."
Det gjorde du, pappa.
Det var underförstått.
Jag tror inte "underförstått" räcker på en bröllopsdag, eller hur?
Gör det inte, det är bra.
Jag är så nöjd som det var. Du behöver verkligen inte.
Jag gör som jag vill, unge man. Kan du ursäkta mig ett ögonblick?
...senare kan jag berätta om -
- Tims många misslyckanden som man och som bordtennisspelare.
Men -
- viktigast av allt är en -
- stor sak. Jag har bara älskat -
- tre män i mitt liv.
Min pappa var en kärv jävel så kvar blir onkel Desmond -
- B B King, givetvis. Och den unge mannen här.
Jag skulle bara ge ett råd till nån som gifter sig.
Vi är alla rätt lika till syvende och sist.
Vi blir alla gamla och berättar samma historier för många gånger.
Men gift dig med nån som är -
- snäll.
Och det här är en snäll man -
- med ett gott hjärta.
Jag är inte särskilt stolt -
- över mycket i mitt liv men jag är mycket stolt -
- att vara far till min son.
Ursäkta om jag stör men jag undrar om jag skulle kunna få din autograf.
Nej.
Jag är på ett bröllop, herregud. Jag är här för att fira sann kärlek, inte -
- för att klottra min oläsliga namnteckning på nåt papper som du kan kränga på Ebay -
- så att du på nästa bröllop kan ha en mindre vedervärdig hatt.
Jag ser att du har träffat tant May.
Herregud. Folk borde ha namnskyltar.
Nu är det din tur, Kittle Kattle.
Jag vet inte, onkel D.
Pojkar är inte så snälla.
Är de inte, raring?
Inte efter vad jag erfarit.
De tar sig alltid friheter och ger inte mycket tillbaka.
- Det är smaskens. - Jaså?
Jag gillar ditt sätt att säga "smaskens".
- Önskar du att vi valt en mindre blöt dag? - Nej.
Inte för allt i världen.
Puh.
Och så börjar det.
En massa olika slags dagar.
Kul!
Posy.
Posy heter hon.
Den vackraste tjejen i världen.
Du vill till pappa. Ja, jag vet.
Ingen kan förbereda en på vad som händer när man får barn.
När man ser bebisen i sina armar vet man att det är ens jobb nu.
Ingen kan förbereda en på kärleken... och skräcken.
Åh, hon är underbar.
Du var så ful som bebis.
Mer schimpans är barn.
Första gången jag såg dig tackade jag Gud att vi var långt från London Zoo.
Räck över skönheten så får vi se om hon studsar.
- Är vi säkra... - Hon kommer helt klart att studsa.
- Titta. - Hon kan göra vad som helst.
Sötnos.
Ingen kan förbereda dig på den kärlek folk du älskar, kan känna för dem.
Och inte på hur oberörda vänner utan bebisar kan vara.
- Vill du sitta hos onkel Jay? - Nej, tack, det är bra. Det är jättebra.
Och det är en chock hur snart man måste flytta till ställe som man inte har råd med.
- Titta vad vi hittade. - Titta vem det är!
- Raring! - Förlåt.
Plötsligt verkar tidsresor onödiga.
För alla detaljer i livet är så behagliga.
Vad heter han?
- Horace, tror jag. - Givetvis.
En sak är viktig för en gudfar: Kom aldrig med en present som är mindre än barnet.
Håll tyst, ditt inskränkta svin.
Oroa dig inte, jag tog inte med nåt. Hon får inget veta. Hon har ingen hjärna.
Jag väntade mig inte se dig här, Harry. Barnkalas är väl inte riktigt din stil.
Nej, Mary, jag blev lurad. Man sa att det skulle vara fri sprit.
Jag hatar barn, som du vet.
- Var är Kit Kat, förresten? - Jag vet inte, hon skulle komma vid tretiden.
Och vi som har bakat lila muffins speciellt till henne.
- Där är hon! - När man talar om trollen, det är hon.
Vi väntar tills tant Kit Kat kommer.
- Hej. - Jimmy.
Var är min syster?
- Jag trodde hon var här. - Nej, hon har inte kommit än.
Det är inte bra.
Vad menar du med det?
Vi grälade i morse. Om ingenting, men hon hade druckit så...
Och sedan sprang hon ut för att ta bilen och åka hit och -
- jag sa åt henne att möta mig här så...
Det finns en låt av Baz Luhrmann som heter "Sunscreen".
Han säger att oroa sig för framtiden -
- är lika effektivt som att lösa en ekvation genom att tugga tuggummi.
De verkliga problemen i ens liv -
- kommer alltid att var saker som man aldrig tänkt på att oroa sig för.
Vad har hänt?
Vi grälade.
Och -
- jag kanske inte var helt nykter.
- Hur är det med henne? - Inte bra.
När lämnade hon dig? Varifrån? Jag vill veta exakt. Exakt tid. Exakt var.
Nu är vi framme. Förlåt, förlåt.
Kom nu.
Herregud.
- Hej. - Där är hon.
Bor det nån liten bebis här?
Ja, och hon är så glad. Hon är där nere.
Grattis på födelsedagen, Posy.
Förlåt. Jag var tvungen att hämta Kit Kat.
- Jag trodde hon skulle köra själv. - Det visade sig att hon inte kunde.
- Är hon okej? - Vi tar det senare.
Jag är orolig för Kit Kat.
Ja. Jag vet.
Hon drack vin när vi drack te.
Och Jimmy var inte trevlig mot henne.
Och hon nobbade lila muffins.
Vi måste göra nåt för att fixa det.
Ja.
Men, du vet -
- om det ska fixas tror jag att hon måste göra det själv.
Kanske.
Kanske inte.
Min älskling. Vad är det som har hänt?
Du är den bästa personen i världen, lika bra som min fru. Jag förstår inte.
Kanske, bara kanske -
- är jag den som snubblar.
Varje familj har nån som snubblar -
- som inte klarar betygen, som snavar -
- tappar fotfästet i livet.
Kanske är jag den hos oss som snubblar.
Nej.
Okej. Jag ska berätta en hemlighet.
Och du måste lova att bevara den.
- Vi har alltid bevarat hemligheter. - Har vi det?
Lovar du att du aldrig, aldrig, aldrig -
- aldrig, aldrig, aldrig berättar?
Ja.
Jag kan resa i tiden.
Varför står vi i skåpet under trappen?
För vi ska gå tillbaka i tiden och du ska ändra på några saker.
Jag älskar när du är knäpp.
Ta min hand. Slut dina ögon.
Herregud! Herregud!
Åh, jäklar i min lilla låda.
Skojar du? Jag kan åka vart jag vill i tiden och du tar mig till den sämsta festen nånsin.
Jag är rädd för det. Kom nu.
- Vi har jobb att göra. - Vad för jobb?
Se till att du inte träffar Jimmy Kincade.
Snabbt, in hit.
- Men han håller på att bli kär i mig! - Inte den här gången.
Vem är den här söta tjejen? Det är Jennifer, eller hur?
- Ja. - Grymt!
- Jag gillar din kjol, Jennifer. - Tack.
Okej, jag fattar.
Hade han inte träffat mig skulle han ha sex med nån annan.
Kväv det i sin linda, va?
Ursäkta, Jimmy.
- Förlåt. - Känner jag dig?
Ja, det gör du.
Mycket väl.-Förlåt.
Och det här borde jag ha gjort från början.
Gott nytt år, allesammans. Gott nytt år.
Och tillbaka till skåpet.
Otroligt!
- Vad händer nu? - Det vet bara Gud.
Jag hoppas du lärt dig undvika sjaskiga elaka killar för att de är sjaskiga och elaka.
När blev du så seriös?
När det gick upp för mig att jag kunde förlora dig.
Håll i dig, det här kan bli konstigt.
Saker kommer att ha förändrats.
Herregud.
- Vadå? - Jay.
- Jay, Jay? - Ja.
Och... han är underbar. Herregud.
Okej -
- nu gör vi det här.
Skynda er.
Mamma har precis öppnat ett paket kakor.
Jag har nåt på gång åt dig.
Ta en kaka och kom och hjälp mig.
Men lämna resten åt onkel D.
Det är bara lite städning faktiskt.
- Mår du bra? Jag har saknat dig. - Ja.
- Din mamma vill ha hjälp i trädgården. - Okej.
Det är städning, allt är i oordning. Allt som ser dött ut ska bort.
Det är sånt här vi letar efter. Okej?
- Döda saker. - Titta här.
- Hur gick det med allt? - Oerhört tillfredsställande.
Jag är så glad. Jag vill höra allt.
Kan du göra middag åt oss för det är nåt jag måste göra före sex annars får jag sparken?
Ja. Jag kan inte tänka mig nåt jag hellre vill göra.
Okej, var är världens underbaraste person?
Kom till pappa och få mosad mat intryckt i munnen.
Hallå där, lille pojk.
Du bara...
Vänta där så kommer jag strax tillbaka.
Pappa, får jag prata med dig?
Javisst.
- Kan jag inte gå tillbaka före födelsen? - Nej. Jag borde ha nämnt det.
Det går bra tills det kommer ut men just en viss spermie i ett visst ögonblick -
- blir ett visst barn, om nåt är det minsta annorlunda får du ett annat barn.
Så varenda dag tills i går är som den alltid kommer att vara? Förlorad?
Precis som för alla andra.
Okej. Intressant.
Tufft. Jag älskar dig, pappa. Jag måste gå.
- Åk hem. - Nej.
Vi lämnar inte det här rummet förrän vi vet säkert att det här aldrig händer igen.
Kan ni gå nu?
Jag måste lämna Jimmy, eller hur?
För alltid.
Och -
- jag måste sluta dricka.
Och sluta sticka från jobb.
Och jag måst börja gå ut med nån -
- snäll och tråkig.
Ja.
Och, du vet, snäll behöver inte betyda tråkig.
Vem?
Matt Damon?
Okej.
- Jag går ut med Matt Damon. - Har du träffat Jay nyligen?
Din Jay? Håret-står-åt-alla-håll-Jay? Jay som liknar en mupp.
Ja.
Han bara dök upp i mitt huvud. Han har alltid älskat dig.
- Verkligen?! - Ja.
Konstigt!
Jag ska bjuda honom på middag. Är du ledig?
Kanske det. Jag kanske ska fräscha upp mig lite först.
Ja. Du ser för jävlig ut.
- Joanna. - Åh, äntligen är ni tillbaka.
- Det var en total mardröm. - Jag vet. Men allt är bra ändå.
- Var är hon? - Det var den värsta kvällen i mitt liv.
Var är Posy?
Där är hon! Hallå!
Hallå! Hallå!
Älskling, hur är det med dig?
Vi skaffar en till.
Fan heller. Nej.
Det gjorde ont och jag blev tjock. Jättetjock.
Hon blev lite tjock, visst blev hon det?
- Säg till mamma att du vill ha en syster. - Berätta för pappa att du är nöjd som det är.
Som tur är så är vi unga och oförsiktiga och det dröjde inte länge förrän vi var fyra.
Det här är otroligt. Posy Lake, bara tre år gammal -
- är på väg att ta olympiskt rekord på tio meter för kvinnor.
Hon kommer att klara det. Här kommer hon, hon klarade det! Fantastiskt.
Det var lysande. Du är så bra.
Hon sov hela tiden.
Kan du hjälpa mig? Jag är så nervös. Vad ska jag ha på mig till jobb-middagen?
Bara jag blir klar med de här monstren kommer jag upp.
Bra. Tack.
Försök igen.
Okej. Vad tycker du om den här?
Läcker. Uppdraget slutfört. Ja.
Nej. Var allvarlig. Den är...
Jag vet inte. Nej, jag hatar den.
- Ja. - Den är tråkig och -
- den får mig att se... knölig ut.
Du har rätt. Den är tråkig och knölig. Jag hatar den.
Vad säger du om den här?
Jättefin. Vi klarade det.
Nej, för mycket bröst.
Är det?
- Okej. - Den visar inte för mycket.
Nej. Jag har inte de här skorna. Jag ser ut som en prostituerad.
- Använd inte högklackat då. - Men då får jag problem med korta ben.
Jaha, vill du se ut som en prostituerad eller en dvärg.
Varning. Det är en varning.
Ja!
Nej.
Nej!
Den gillar jag.
Nej, jag ska ta fram klänningen som den här ska vara under. Du är en stygg pojke.
- Den här? - Inte dumt.
- Eller den här? - Är det en kuggfråga? Det är väl samma.
Nej!
Inte?
- Okej. Den här är inte så dum, tycker jag. - Den är sagolik.
- Verkligen? - Ja.
Okej. Underbart. Bra.
Vad säger du om den blå?
- Den blå? - Ja.
Den första, som var tråkig och knölig men egentligen inte var tråkig och knölig.
- Ja, viken föredrar du? - Jag vet inte. Jag håller på att bli galen.
Jag tror jag gillar den blå. Ja.
Okej. Okej, ska vi ta den här då?
Du ser fantastisk ut.
- Verkligen? - Ja.
Okej, tack.
Gudskelov.
Var är Posy?
Jag lämnade henne där nere.
Du lämnade väl inte dörren öppen till rummet där manuset ligger?
Jag tror inte det.
Se på mig. Se mig i ögonen -
- och hjälp mig förstå. Mitt liv är faktiskt slut.
Jag måste gå ut två minuter, kanske en...
Våga inte göra det!
Våga inte svara i den! Vad ska jag göra?!
- Vi borde verkligen svara. - Gör du det dödar jag dig... med telefonen.
Jag svarar inte men jag måste gå ut.
Nej, du går inte ut, inte ut.
Okej.
"Förlåt, mr McEwan."
"Vi har läst det mesta av er bok men resten av den blev..."
"...färglagd eller... strimlad."
Ja.
Jag visste inte att Posy kunde använda den. På sätt och vis är det imponerande.
Vad är det? Vad kan jag göra för dig?
Åh, Mary.
Nej, allt... förlåt.
Din son förklarar.
Det är din mor.
Hej, mamsen.
Nej, nej, det är okej. Vi...
Vi kommer på en gång.
Okej, hej då.
- Hej, älskling. - Mamma. Hur är det?
- Ärligt talat? - Varför inte?
Jag är helt jävla rasande.
Jag är så... ointresserad av ett liv utan er far.
Mary. Kom, så gör vi lite te.
- Hur står det till? - Jag mår bra.
- Har du ätit? - Ja, givetvis.
Desmond.
- Hur står det till? - Riktigt bra, tack.
Men det är lite varmt.
Din far mår inte så bra, tror jag.
Cancer.
Ja.
Jag är väldigt olycklig över det, Tim.
På ditt bröllop sa han att han älskar mig.
- Det gör han. - Jag vet.
Det var den bästa dagen i mitt liv.
Det här är troligtvis den värsta.
Pappa.
Åh, herregud.
Inte du också.
Vadå?
Kit Kat var precis här och storgrät och nu kommer du. Vad har mamma sagt.
- Sanningen. - Jaha, men -
- förutom det?
Det kan vara rökningen men jag kan inte få det ogjort för det var innan ni var födda.
Din mor skulle definitivt inte ha gått ut med mig om jag inte var en sån sexig rökare.
Jag fick diagnosen så tidigt som möjligt men det var för sent.
- Hur lång tid har vi? - Ja, du vet -
- det skulle kunna vara -
- år.
Hur länge egentligen?
Veckor, tyvärr.
Har vi haft det här samtalet tidigare?
Ja.
Vad hände?
Jag är besviken på mig själv.
Jag kramade dig.
- Förlåt. - Jag trodde att med den här tidsgrejen...
Jag sa aldrig att vi kunde reparera saker. Jag var noga med det.
Livet är en blandning oavsett vem man är.
Se på Jesus. Han var Guds son. Herregud, se hur det gick.
Jag vet, men -
- du måste förstå att jag känner mig lite lurad.
Gör inte det. Det är tvärtom. De enda som slutar arbeta vid 50 -
- är tidsresenärer med cancer som vill spela mer bordtennis sina söner.
Okej.
Så det var överenskommelsen?
Jag är ledsen att vi måste ringa. Det blev plötsligt mycket värre.
Och jag har nåt viktigt att berätta. Eller, låt mig höra -
- vill du veta den stora hemligheten, eller vill du komma på det själv som jag gjorde?
Finns det en hemlighet till?
Mindre dramatisk. Mycket viktigare.
Den verkliga grundbulten.
Fortsätt. Berätta för mig.
Vi sparar lite tid.
Så berättade han sitt hemliga recept för lycka.
Del ett av tvåstegsplanen var att jag skulle fortsätta med mitt vanliga liv.
Och leva det dag för dag, som alla andra.
Det här är vårt nuvarande uttalande med ett nytt stycke markerat.
Rupert, är det det bästa du kan åstadkomma?
Nej. Absolut inte. Vi kan ändra det.
Punkt nummer två.
Godafton, sir. Äter ni här eller tar ni med?
- Jag tar med, tack. - Det går bra.
Så bra, då blir det 4,24, sir. Tack så mycket.
Så bra. Och här är er växel, sir. 76 pence.
- Tack. - Tack så mycket.
Anser ni att den åtalade, John Welbeck är skyldig eller inte skyldig till bedrägeri?
Inte skyldig.
- Är det ett enhälligt beslut? - Ja.
- Tack så mycket. Varsågod och sitt. - Gudskelov.
Den åtalade är fri.
Res er.
- Ska vi släcka? - Ja.
Jobbig dag.
Men sedan var det del två i pappas plan.
Han sa åt mig att leva varje dag igen nästan exakt likadant.
Först med all spänning och oro som hindrar oss att märka hur härlig världen kan vara -
- men andra gången... iakttar man.
Okej, pappa.
Då gör vi ett försök.
Hur ser vårt uttalande ut nu?
Det här är det nya...
Robert, det här har alla stämplar. Är det här det bästa du kan åstadkomma?
Ni får bena ut det här tillsammans.
VILKEN IDIOT
- God eftermiddag. - God eftermiddag.
- Ska ni äta här eller ta med idag? - Ta med.
- Vill ni ha en påse? - Nej, tack.
Då blir det 6.23. Ha en fortsatt bra dag.
Tack så mycket. Hej då.
- Se dig omkring! - Vadå?
- Är inte rummet vackert? - Jo.
Kom nu.
Inte skyldig.
Fantastiskt!
Jag är så glad för din skull.
- Så det var inte en så dålig dag ändå? - Nej. Den var rätt bra faktiskt.
En väldigt bra dag faktiskt... visade det sig.
Det var en lättnad -
- för om det hade varit en väldigt dålig dag -
- tänkte jag att jag kanske var tvungen att ha sex med dig som kompensation.
God natt.
Det var en väldigt, väldigt dålig dag.
Det gick riktigt, riktigt illa.
Jag fick sparken från jobbet.
Och jag dödade en man.
Det var en väldigt dålig dag.
- Den var hemsk. - Ja.
Typ den värsta dagen nånsin.
Jag är så ledsen.
Men vissa dagar vill man bara vara med om en gång.
Är du okej?
Jaha... är vi redo för det här?
Givetvis inte. Det är en avskyvärd dag.
Ge mig bara en minut.
Det här är så utsökt.
Dickens är så bra på situationskomik... skämt.
Var kom du ifrån?
Det är din...
Åh, okej.
En stor dag.
Tack för att du tittar förbi. Hur är det med onkel Desmonds kostym?
Åh, oklanderlig.
Utmärkt.
- Sa jag att jag ville ha musik av Nick Cave? - Det är ordnat.
Tack.
Får jag läsa det här för dig?
Läs du, jag har all tid i världen.
"Jag tror att romarna retade sig väldigt mycket på varandras näsor."
"Kanske blev de det rastlösa folk de är just därför."
"Hursomhelst, mr Wopsles romerska näsa irriterade mig..."
Vad tror du om barnen?
Vad är det med dem?
De är inte så många, eller hur?
Vadå?
Jag menar, två?
Det är fler än kineserna får ha.
Jag tänkte att kanske, du vet -
- det kanske är dags för en försäkringsbebis.
Om en av dem är riktigt smart vill vi inte att den andra känner sig dum.
Om vi fick en tredje då skulle vi ha två glada dumskallar.
Vad tror du?
Det var mitt livs svåraste beslut.
Säga "ja" till framtiden betydde att säga "adjö" till min pappa. För alltid.
Kan vi inte vänta lite?
Absolut.
Du har rätt. Ja.
Vad sägs om nu?
Eller nu?
Nu?
Ja -
- okej.
Verkligen?
Pappa har alltid önskat att vi skulle vara fler.
Så...
Det kanske ändå inte blir nåt.
Exakt.
Det kan komma i kväll.
Du kan inte tro hur väl jag känner vägen till sjukhuset.
Kan du ursäkta mig ett ögonblick?
Jag måste gå ner.
...och det står 17-20 i den här oerhört jämna matchen -
- som spelas av de två fysiskt mest perfekta spelarna i sportens historia.
Folkmassan, påhejad av den yngre spelaren förförs av den äldre spelarens ryktbarhet.
Herregud, jag vann.
Jag har inte vunnit på flera år.
Du har blivit bra till slut.
Vad får jag för pris? Förutom den olympiska guldmedaljen, förstås.
- En kyss får duga. - En kyss?
En kyss?!
Åh.
Åh, jag förstår.
Så det är sista gången?
Så är det.
Det är min sista stund av extratid.
Bebisen är på väg när som helst nu.
Gratulerar.
Min son.
Min pappa.
Finns det nåt jag kan göra? Är det nåt du vill göra?
Jag vet inte. Det finns -
- en sak.
En snabb promenad.
Helt mot reglerna, förstås. Men om vi inte ändrar på nåt.
Om vi är väldigt försiktiga gör det ingen skada.
Det vore trevligt.
Jag försöker verkligen. Jag försöker verkligen.
Böj dig ner.
Helt besegrad.
Jag är trött.
Tack, pappa.
Så jag är nästan färdig med min berättelse.
Som alla familjer gör, vande vi oss vid livet efter döden.
Och det var fortfarande bra.
Och saker och ting återgick till sin vanliga rytm efter hand -
- och är i stort sett som det alltid varit.
Och vi vande oss vid att Kit Kat var lycklig igen.
Och vi vande oss vid att hon var mamma.
Kanske inte den bästa och stabilaste.
Och till slut -
- tror jag att jag lärt mig allt man kan av mina tidsresor.
Och jag har gått ett steg längre än min far.
Okej, jag tar hand om barnen.
Bry dig inte. Jag tar dem.
Ta hand om dem, din latmask.
Sanningen är faktiskt att jag inte alls reser tillbaka. Inte ens för en dag.
Jag lever varje dag som jag avsiktligt kommit tillbaka till den dagen -
- för att njuta av den, som om det var den absolut sista dagen -
- av mitt märkvärdiga, vanliga liv.
Hej, du är nere redan. Så bra. Tack för det.
Och ner med dig.
Vi reser alla i tiden tillsammans -
- varje dag i våra liv.
Vi kan bara göra vårt bästa -
- för att sätta lite piff på den här märkvärdiga resan.
Och ner med dig.
Ja, ja, ja.
...om vi går ner här och tar till vänster...
Okej, vi ses då.
Hej då.
Vi ses sedan.
RELEASED ON: WWW.HOUNDDAWGS.ORG
Ansvarig utgivare: Zoran Slavic United International Pictures AB.